De har hittat oss igen.
En till har hittat oss.
Vi måste fortsätta.
Inte än.
SALEM'S LOT, MAINE TVÅ ÅR TIDIGARE
SALEM'S LOT INV. 2013 M.Ö.H. 88
HANTERAS VARSAMT
SNART STOR INVIGNING
- Mr Crockett? - Ja.
Jag heter Ben Mears. Jag vill hyra en bostad.
- Hur länge? - Sex månader kanske.
- Familj? - Nej.
- Möblerat? - Ja.
Jag kommer inte på nåt.
- Huset på kullen då? - Vilket?
- När man åker in i staden. - Marsten House?
- Säljes eller uthyres det? - Det är redan sålt.
Jag kommer inte på något nu. Pröva med Eva Millers pensionat.
Det är väldigt trevligt.
- Det ligger på Railroad Street. - Ja, jag vet.
- Vet du? - Tack så mycket.
Märkligt det här med Marsten House. Tomt i mer än 20 år.
Cully åker till Portland imorgon.
BARLOW STRAKER ANTIKVITETER
- God dag, mr Crockett. - Du har gjort det fint här.
Tycker du det? Gillar du det?
Bra jobbat. Det liknar inte alls den gamla kliniken.
Jag måste instämma.
Mycket smakfullt. Mycket smakfullt.
Ja...
Tackar.
Mr Barlow...?
Kommer snart.
Folk väntar ivrigt.
På mr Barlow.
Du vet hur det är med småstäder. Folk har inte så mycket att göra.
Jag kan försäkra dig att folk-
- kommer tycka att mr Barlow var värd väntan.
Speciellt du, mr Crockett. Jag har berättat om din hjälpsamhet.
Du hjälpte oss att köpa huset och affären.
O ja.
Är du författare?
- Ja. - Vad skriver du?
Böcker. - Har jag läst någon?
- Har du läst någon bok? - Dina böcker.
Inte vet jag.
- Hur blir det med frukost? - Köket är till för alla.
- Jobbar du på kvällarna? - Ibland.
- Du får inte jobba för sent, för... - Det ska jag inte.
- Hoppas du trivs. - Det gör jag säkert.
- Varför kom du hit? - En mäklare tipsade mig.
Nej, jag menar till Salem's Lot.
Främlingar brukar inte komma så här års.
Jag är ingen främling.
Så ska man inte lägga en bok.
Luftdansaren av Ben Mears
Du förstör bokryggen.
Är det du?
Det är du.
Man ska respektera en bok, även om den är dåligt skriven.
- Det är den inte. - Får jag slå mig ner?
Javisst.
- Varför heter den "Luftdansaren"? - Har du läst boken?
Inte hela.
Saken är den att jag har precis börjat.
- Saken är den... - Att du blev uttråkad.
Nej, inte direkt.
Jag ska bara läsa klart den här först. Jag kommer att läsa ut den.
Känn inget tvång.
- Vad heter du? - Susan Norton.
Jag är bildlärare i grundskolan. Min far är läkare.
Jag lånade boken för att jag har läst en annan bok av dig.
- Vad hette den? - Jag minns inte.
Ska vi äta middag?
Åh, du har pojkvän.
Nej, inte direkt.
Det står att du är gift, men utan barn.
Fortfarande gift? Men inga barn?
Hon dog. Jag har inga barn.
Jag har minnen. Både bra och dåliga.
Du svarade inte på frågan.
- Vilken då? - Middag.
Det vore trevligt.
God kväll.
- God kväll. - Vi ses imorgon.
Och imorgon kväll.
Är du säker? Är du helt säker?
Han ska göra en leverans. Och han ringer alltid.
Det vet du väl?
God kväll, älskling.
Weasel!
Vad gör du här, Weasel?
Jag sitter bara här.
Snarare spionerar.
- Nej, Parkins. - Är det Cullys påhitt?
Nej, nej, nej.
Det får jag hoppas.
Den där...
Författaren som bor hos Eva.
- Vi bor i samma korridor. - Jag vet.
Kan du...?
- Kan du hålla ett öga på honom? - Vad har han gjort?
Håll ett öga på honom...
...och håll tyst.
- Fattar du? - Vad har han gjort?
Mördat 18 personer.
18 personer?
Alla gamlingar som frågade: "Vad har han gjort?"
Håll ett öga på honom.
Där, Faithful.
Hej, älskling.
- Vad tittar du på? - Inget.
- Ska vi vara hemma ikväll? - Visst. Varför inte?
Bli inte full. Jag vill ha kul ikväll.
Du vet hur det blir när du dricker.
Jag ska hämta något i frysen. Ska vises om tjugo minuter?
Hämta en öl.
Tack.
Bor du hos Eva Miller? Hon var en riktig pingla.
Vi ungar tittade på henne när hon svassade fram.
- Bill! - Det gjorde vi.
- Män! - Män.
- Lite kaffe, mr Mears? - Ja, tack.
- Hur vill du ha det? - Svart.
- Pappa? - Du vet vad jag tycker.
- Ändå dricker du kaffe. - Bara på morgonen.
Eva gifte sig med en karl som heter Weasel Phillips.
Han nådde hit på henne och luktade som en skunk.
Ingen förstod någonsin varför.
De skilde sig, men han bor kvar där. Så är det i småstäder.
Vad handlar hans bok om?
Hans senaste?
Den handlar om...
...två män.
Han är väl inte sån?
- Vad gör du här? - Inget, Eva.
- Vad är det där? - Bara ett papper, Eva.
Han har klottrat något här.
Något om en...
- ...en pojke... - En pojke och ett hus.
"Huset var ett ondskans monument som vilat under alla dessa år."
"Ondskan själv ruvade i dess grundvalar."
Monument? Vems monument?
Marsten House?
Jag vet inte. Han slutade mitt i meningen.
"Som vilat under alla dessa år. Ondskan själv ruvade..."
Han skriver bra.
- Tack för middagen. - Trevligt att träffas, mr Mears.
- Du ska få ett ex av boken. - Ledsen för ärtorna.
Hej då, Pappa-
- De gillade dig. - Din pappa kanske.
Min mamma gillar bara Ned Tebbets.
- Vem är han? - Någon som jag har dejtat.
- Dejtar eller har dejtat? - Både och.
- Vad gör han i Salem's Lot? - Skriver en bok, sa han.
- Sa han om vad? - Nej, och jag frågade inte.
Så...
...berätta om Ned Tibbit.
Tebbets.
- Efter college? - New York.
Jag jobbade på en reklambyrå.
Jag var formgivare. Jag gjorde layouter och sånt.
- Gillade du det? - Jag älskade det.
Men sedan hände något och byrån förlorade en stor kund.
De fick göra nedskärningar och plötsligt var jag utan jobb.
- Det är en grym stad. - I alla fall...
Du åkte hem.
Jag drog mig tillbaka.
En fristad. Jag var helt slut. Skönt med folk som bryr sig om en.
Hur länge är det sen...
...din fru dog?
Två år sen.
- Skriver du om det? - Nej.
- Jag skriver om ett hus. - Vilket hus?
- Marsten House. - Marsten House.
Jag förstår.
Nej, jag förstår inte.
Vart ska vi?
Tja, vi har...
...biografen i Bangor...
...och så har vi sjön.
Vart vill du åka?
Vi åker till sjön.
- Känns det spänt med mig? - Borde det göra det?
Nej, jag har bara för vana att ställa en massa frågor.
- Jag har för vana att undvika frågor. - Då passar vi perfekt ihop.
Jag tycker om dig, Ben.
Den moderna, påstridiga, delvis frigjorda kvinnan uttrycker känslor.
- Känns det jobbigt? - Nej, det känns bra.
- Hur länge stannar du här? - Vi får se hur det går med boken.
- Skriver du sakta? - Halvsakta.
Hoppas det blir en lång bok.
Crocketts mäklarfirma. Ja, sir.
Ja.
Ja, sir. Omedelbart.
- Jag kommer snart. - Okej, älskling.
Säg inte så. Någon gång försäger du dig.
Okej, älskling.
Jag försa mig.
Det börjar ta sig.
Snällt av dig att komma, mr Crockett. Jag behöver din hjälp igen.
- Jag ställer så gärna upp. - Tack, det uppskattar jag.
Och du kommer förstås att bli belönad.
Jag vill att du kör din lastbil till hamnen i Portland ikväll.
Prick klockan sju vid Custom House Wharf.
- Jag har ordnat med allt. - Klockan sju, Custom House.
- Två flyttkarlar borde räcka. - Två män.
Ett dyrbart sideboard, en hepplewhite, som ska köras hem till huset.
Förstår du?
- Sideboard till huset. - Ja.
Flyttkarlarna ställer det i källaren.
De tar sig in genom källarluckan under köksfönstret, du vet.
- Kommer ni inte att vara där? - Nej, jag måste till Boston.
Det var en sak till.
Ni måste införskaffa fyra kraftiga hänglås.
- Fyra? - Fyra
Ni lämnar nycklarna till alla fyra lås på bordet i källaren.
När ni går låser ni källarluckan, ytterdörren, bakdörren och garaget.
- Fick du med allt? - Jajamän.
Tack så mycket, mr Crockett.
Jag är så glad att jag alltid kan ringa dig.
Det kan du.
- Och mr Barlow? - Ni får träffa honom snart.
Mycket snart, mr Crockett, och det kommer att bli ett nöje.
1776 svepte rebelliska vindar genom Jerusalem's Lot.
Senare känt som Salem's Lot.
Ner med britterna! Hurra för friheten!
Männen tog fram sina gevär, kysste fru och barn adjö-
- och mötte upp med George Washington.
Var försiktig, far.
Far, låt mig följa med. Jag är stor nog.
Jag kommer tillbaka, men först när vi har fått vår frihet.
Det blev ett svårt krig.
Vissa män från Salem's Lot stred i Valley Forge-
-och genomled den kalla vintern.
Andra bidrog till segern i Saratoga, och besegrade Cornwallis.
Och när kriget var slut...
Var är far? Varför kommer han inte hem?
Salem's Lot hade hjältar, både levande och döda.
Men de kämpade för det viktigaste av allt: frihet.
Mr Burke?
- Håller barnen i skådespelet? - Va?
- Håller barnen i skådespelet? - Med lite hjälp från mig.
Väldigt lite, vad jag minns.
Jag är Ben Mears. Du minns nog inte mig.
Visst gör jag det. Jag har läst dina böcker.
Det är din förtjänst att jag skrev dem.
Det var storsint sagt.
Skulle du vilja utveckla det?
- Kan vi prata om det ikväll? - Javisst
Hur kan du jobba här? Jag skulle vara livrädd.
Det är trevligt här. Under dagen.
Det är lugnt och tyst.
För tyst. Speciellt på kvällen.
Jag är sällan här på kvällen.
De är det.
Vad är det?
Jag behöver en stark rygg ikväll. Vill du tjäna 50 dollar?
- 50 dollar? - Delat på två.
Du behöver hjälp av någon.
- Du då? - Jag?
Jag har planerat något annat för kvällen.
NED TEBBETS RÖRMOKARE
Hejsan, läraren. Får jag bära dina böcker?
- Förlåt - Det gör inget.
- Har du bilen med dig? - Nej, jag har träffat Jason Burke.
Jag väntade på dig. Tänkte vi kunde promenera.
- Jag ska inte göra om det. - Lägg av.
Väntar du här, är du snäll?
- Hoppa in. - Nej.
- Susan... - Du har ingen rätt.
- Du sa att du älskade mig. - Det är 100 år sen.
Det handlar inte om honom.
- Så det hände något vid sjön. - Sluta.
När kommer du hem, älskling?
Med allt som ska göras, jag ska låsa och allt. 5-6 timmar.
Jag kommer efter midnatt.
- Nu håller du tassarna borta. - Jag ska försöka.
Det är bäst för dig. Hon är bara min. Eller hur, älskling?
Din stora bamsing. Åk nu.
Han skojade bara.
Om han misstänkte något skulle han skoja då?
Cully!
Du borde inte dubbelparkera.
Jag kan inte åka ända till Portland utan att säga hej då till Bonnie.
Vad ska du göra i Portland?
Jag ska hämta något åt honom.
- Custom Wharf. - Vet du vad det är?
Gammalt skräp från Europa, antar jag.
Jag fattar inte varför någon öppnar en antikaffär här.
- Gör du? - De kan nog sin sak.
Lämna inte lastbilen så här igen. Då får du böter.
Jag hämtar dig sen.
Seså, Faith. Lugna dig. Jag kommer tillbaka sen.
Lek med folket.
Lämna inte hunden här.
Han klarar sig. Han vilar sig om en stund.
Sluta nu. Jag kommer ju tillbaka snart.
- Ska hunden gnälla hela kvällen? - Han klarar sig.
- Vet ni vad ni ska göra? - Visst.
Lämna lastbilen här efteråt. Jag hämtar den imorgon.
Håll käften!
Vad var det där om egentligen?
Han vill att Bonnie tror att han är i Portland.
Det var faktiskt Crockett själv som ordnade jobbet åt honom.
Larry Crockett? Vad har han med det här att göra?
Larry Crockett och Bonnie?
Vad ska han göra?
Vad skulle du göra om du hade en bössa i garaget?
Jason?
- En drink? - Inte mig emot.
En kanadensare med is.
- Är han en inföding? - Det stämmer.
Han har återvänt hem.
Den förlorade sonen kanske?
ÖMTÅLIGT
Jag fixar det.
- Det här hållet. - Okej.
Vad är det i den här?
- Ett sideboard. - Herregud, ett sideboard.
Vet du vad?
Det är märkligt, men lådan känns väldigt kall.
Den har ju stått härute.
Jag gillar det inte. Det är märkligt. Den känns kall.
Vill du öppna den och kolla vad det är?
- Vill du öppna den? - Nej.
- Sätt fart nu, killar. - Okej.
- Vill du öppna den? - Nej, nej.
Vi kör den bara till Marstens hus så att vi blir av med den.
Inte dumt att tjäna 50 dollar.
- Det är kallt härinne. - Ja.
Det borde inte vara det.
Det är en varm kväll. Stäng av värmen.
Hallå, den rör på sig.
Rör den sig?
- Håll ögonen på vägen. - Stanna.
- Vi borde öppna den. - Det kan vi inte.
Något är fel. Det är kallt härinne.
- Vi levererar den bara. - Jag vill öppna den.
Lägg av nu!
Låt mig bara köra ifred.
Älskling, du kan komma nu.
Jag tappar snart respekten för mg, mm äger.
Nej, jag vill inte ta in på något motell igen.
Jag vill ha dig här i min egna lilla säng.
Det är mer spännande så.
Nej.
Nej, jag tänker inte prata så i telefon.
Kom bara hit så ska jag viska saker i ditt öra-
-som gör att du får gåshud.
Kom hit, annars...
1951. Det börjar brinna i den gamla kvarnen.
Elden sprids längs med Griffin Road och rör sig mot Marsten House.
1951. Det börjar brinna i den gamla kvarnen.
Elden sprids längs med Griffin Road och rör sig mot Marsten House.
Vinden vänder elden tillbaka mot staden.
Frivilliga brandmän från...
Mark?
- Vad gör du? - Övar mig inför skådespelet.
Dämpa dig lite. Pappa håller på med deklarationen.
Okej. Förresten, mamma.
Danny och Ralphie kommer när de har gjort läxan.
- Vi ska öva. - Har du gjort läxan?
- Ja, för länge sen. - Okej,
Bara ni inte stör din pappa.
"Marstens hus på Pabscuitti Hill."
Vinden vänder elden tillbaka mot staden.
Frivilliga brandmän från hela länet kommer för att bekämpa lågorna.
Mark Petrie är en klipsk pojke. Han har skrivit det mesta i år.
- Framtida författare? - Inte omöjligt.
Jag vore stolt om jag hade hjälpt två författare.
Då vore det värt det.
- Du fick mig att börja. - Du hade gåvan.
Jag ville fortsätta undervisa dig, men du flyttade.
- Få se, du var... - Elva år.
Varför Marsten House? Det var med i ditt skådespel också.
Kanske för att min moster jobbade där.
Berättade hon någonsin vad som hände i huset?
Nej, aldrig.
Eller om Hubie Marsten?
Hon pratade aldrig om honom.
Men redan då hade huset rykte om sig att vara hemsökt.
Alla städer har ett spökhus.
Jag gick dit en gång.
Jag blev utmanad. Du vet hur ungar är.
Jag var så rädd.
Jag smög runt.
Jag tog mig in i huset.
Vad fick du se?
Spöken.
Allt. Vartenda ljud. Varenda skugga.
Jag är inte säker på vad jag såg.
Jag tror att jag såg Hubie Marsten...
...hängande i ett rep.
Hans ansikte var grönt, ögonen uppsvällda.
Hans händer likbleka.
Det var fasansfullt.
Sen öppnade han ögonen och såg på mig.
Han såg på mig-
Jag sprang därifrån så snabbt jag kunde.
Jag har aldrig kunnat glömma det.
Det var något. En känsla av...
Jason, tror du att något kan vara av naturen ont?
Jag har sett träd som ser ut som plågade andar.
Ett hus?
Marsten House till exempel?
Kan det vara ont i stengrunden och i träbalkarna-
- och i fönstrens glas och murbruket i taket? Ont?
- Mannen som byggde huset... - Joshua Vaughn.
...dödade sin fru och en betjänt och hängde sig i klädkammaren.
Hubie Marstens syster och fru...
...dog mystiskt. Det ryktades om förgiftning.
Sen kom han hit.
Och småpojkarna i området började försvinna.
En del misstänkte Hubie Marsten, men det bevisades aldrig.
Bevisades aldrig.
Och nu en mr Straker.
- Och en mr Barlow. - Som ingen har sett.
- Och du tror...? - Att huset drar till sig onda män.
Men om huset drar till sig onda män...
Varför drog det till sig mig?
Den rör sig.
- Titta på den! - Vi är nästan framme. Håll tyst!
Håll tyst!
- Vad är detta? - En ghul.
Gul?
"Ghul", som i "skola".
- Vi har ingen sån på vår skola. - Mr Peterson.
- Vad är en ghul? - En ghul är en ond demon.
Han äter lik och levande människor. Plundrar gravar och sånt.
Varför är du så intresserad av sånt?
Jag bara är det.
- Skumt. - Vi övar en gång till.
Danny, Ralphie, er mamma har ringt. Ni måste gå hem nu.
- Vi kan väl våra repliker nu? - De flesta i alla fall.
Du kan väl komma hem till oss imorgon kväll?
- Okej, mr Petrie? - Visst.
- Vi ses, Mark. - Hejdå, killar.
Mark, när ska du växa ifrån allt det här?
Snart, antar jag.
Jag måste laga den här.
- Nå? Titta bara. - Det är vägen.
Det är inte vägen.
Det är verkligen kallt. Nu får vi det gjort.
Den är iskall!
Det är inte naturligt. Det är bara inte naturligt.
Vi måste bära ut den.
Ta bara tag i den, så att vi får det gjort.
- Vad var det? - Det var bara en uggla.
- Jag har aldrig hört en uggla förut. - Jodå, hundra gånger. Miljoner.
- Vi borde inte gå genom skogen. - Det är en genväg.
Man kan se gatubelysningen på Jordan Avenue. Ser du?
- Nej. - Nu går jag-
Vänta, Danny!
- Jag vill veta. - Lägg av nu.
- Lägg av! - Jag vill öppna den.
Då hör han oss.
- Vem? - Han.
Straker.
Jag vill göra det ändå. Jag hämtar något från lastbilen.
Tyst. Hörde du det där?
Det är någon däruppe.
- Det var bara råttor du hörde. - Jag hörde någon. Nu drar vi.
- Vi glömde hänglåsen! - Släng ner dem och nycklarna.
Stäng luckan.
Tänkte du på vilken tid pojkarna gick?
Jaså?
Då borde de ha varit här för en halvtimma sen.
Fråga Mark om de sa något. Du vet hur ungar är.
Henry!
Danny! Danny, vad hände?
- Vad hände? - Var är Ralphie?
- Ralph. - Var är din bror?
Jag vet inte.
Ring dr Norton.
- Vi ses. - Ja.
Faithful!
Kom, pojken.
Faithful?
Kom hit.
Är det inte bättre?
Visst är det bättre här?
- Där ser man. - Cully!
Jag är skyldig Weasel Phillips en back öl.
Cully, det är inte...
- Han bröt sig in för att våldta mig. - Jaså?
- Han bröt sig in. - Är han en våldtäktsman?
Jag tar hand om honom.
- Jag har inte... - Håll tyst, våldtäktsman.
Ur sängen! Ur sängen!
Cully!
- Cully. - Res dig upp.
- Cully. - Res dig upp!
Snälla gör inget. Du vill väl inte hamna i fängelse?
Jag får inte fängelse om jag dödar mannen som våldtog min fru.
Det var väl så, älskling?
- Ja. - Nej!
- Hon bjöd in mig. - Nej!
- Bjöd du in honom? - Nej!
Han ringde mig och sa att vi måste prata...
- Så du bjöd in honom? - Nej!
Du vill väl inte hamna i fängelse resten av livet för en lögn?
Kom med här. Kom med till vardagsrummet.
- Vi måste prata igenom det här. - Okej.
Vi går till vardagsrummet och pratar. Sen kommer jag tillbaka hit.
Vi går till vardagsrummet, Larry. Och pratar man till man.
Jag gillar dina boxershorts. Det gör väl du också.
- Var har du köpt dem? - I Boston.
De klär dig.
Stanna där, pullan.
- Vänd dig om, Larry. - Jag vet hur det ser ut.
Jag förstår att du är arg, men låt mig förklara.
- Du förstår... - Ta tag i pipan, Larry.
Ta tag i pipan. Ta det lugnt!
Lugnt och fint.
Så där ja.
Avtryckaren har ett tryck på 2 kg och jag har ett tryck på 1 kg på den nu.
Duktig pojke.
Håll upp den mot ditt ansikte.
Precis så.
Precis så. Framför ansiktet.
Ta det lugnt.
Om du flyttar på pipan, så knäpper jag dig, Larry.
Bra.
Och nu...
Bara håll den så, Larry.
Håll den stilla.
Stilla, Larry. Rör den inte!
Rör den inte!
Så där. Ser du vilken självkontroll du kan ha?
Det är otroligt. Det går fint, Larry.
Finfint.
Blunda nu, Larry.
Blunda.
Nu kommer jag, pullan.
Här kommer stora, stygga björnen.
Jag vet vad du kommer att säga. "Gör inget stort av det här."
Nej, jag skulle inte säga det.
Eller kanske:
"Jag kan inte binda mig just nu."
Jag skulle inte säga det heller.
Vad skulle du säga, då?
Jag skulle inte säga något alls.
Jag sa ju att jag ställer många frågor.
Och jag ger inte tillräckligt med svar.
- Vi kanske pratar för mycket. - Kanske det.
Låter som det kommer någon.
De kanske såg vår bil.
Jag tar en titt.
Crockett?
Crockett? Crockett?
Du hörde en annan bil köra iväg och sen...?
- En bil eller lastbil. - Vilket var det?
- Jag vet inte. - Du vet inte?
Vet du?
Nej.
- Var var ni någonstans? - Vi var därborta.
Därborta?
- Parkins. - Ja?
Kom hit.
Okej, okej, okej.
- Ni hörde två bilar. - Eller en bil och en lastbil.
- Den ena körde iväg och sen...? - En sak till.
Jag tror att jag hörde någon kliva ur den ena bilen.
Och kliva in i den andra bilen. Eller lastbilen.
- Jag tror det. - Säger du det?
Vilken kväll, va? Först försvinner en unge, sen det här.
- Du åker väl inte härifrån? - Nej, det ska jag inte.
Gör inte det.
- Det är sent. - Vart ska du?
Till sjukhuset Danny Glick har kollapsat.
Va?
Ralphie, Danny och Larry Crockett. Och allt på samma kväll.
Salem's Lot är en tyst liten stad.
Allt började hända...
När jag kom hit.
Du har inget med det att göra. Du kände varken pojkarna eller Larry.
Jag har träffat Larry Crockett och jag såg pojkarna i skolan.
Det är inte det jag tänker på. Jag ville ju hyra Marsten House.
- Ja. - Av någon anledning...
Min ankomst hit har satt saker i rullning.
En ondska har vaknat.
- Det där är bara... - Nonsens?
Hur mår han?
Har Danny någonsin haft en astmaattack?
- Nej. - Dr Goldring har journalen.
Jag ska prata med Goldring.
Har han någonsin haft reumatisk feber?
Danny? Nej.
Han är en frisk pojke. Inga stora problem.
Har han vaccinerats mot TBC i år?
TBC? Har Danny TBC?
Nej, Marjorie. Jag måste bara fråga.
Han är en frisk och sund pojke. Han är en normal pojke.
Dåså. Vi vill göra några fler tester.
Vad för tester?
Vi vet inte än.
Faithful?
- Har du sett min hund, Royal? - Nej, jag har inte sett honom.
Faithful!
Faithf...
Nolly, två män får ta det området.
Kom igen, sätt fart.
Det är bra.
Rör inte det där.
Nolly, ge mig en påse!
- Han har alltid svart kostym. - Vem?
Straker.
Kommissarien, vad trevligt av er att titta in.
Jag är bara konstapel.
- Ni är snart redo att öppna affären. - Inte riktigt, men snart.
- Har allt kommit? - Allt som är av betydelse.
Kaffe? Te? Kanske ett glas sherry?
Nej, tack.
Dricker du aldrig i tjänst? Du är väl i tjänst?
Jag är alltid i tjänst.
Det låter betryggande.
Har mr Barlow kommit än?
- Mr Barlow är i New York. - Kommer han snart?
Svårt att säga. Han kanske åker till Europa för inköp.
- Då får du öppna affären utan honom. - Om det behövs, ja.
Har mr Barlow något förnamn?
- Frågar du som polis? - Nej, av nyfikenhet.
Min partner heter Kurt Barlow.
Kurt med K.
Vi jobbade ihop i London och Hamburg. Nu har vi pensionerat oss.
Vi hoppas kunna göra oss ett namn i det här området.
- Tror konstapeln det är möjligt? - Allt är möjligt.
- Vad tycker du om huset? - Det behöver lagas, men vi har tid.
- Slynglarna har inte stört dig? - Slynglar?
Ungar. Ett lokalt ord.
Ungar gillar att bråka med nyinflyttade.
Nej, nej, inga barn. Nej.
Ett barn har försvunnit.
- Är det sant? - Ja.
Vi tror inte att vi kommer att hitta honom levande.
Det var tråkigt. Kan jag hjälpa till på något sätt?
Det tror jag inte.
Förresten, var är din svarta kostym?
- Min svarta kostym? - Den som du alltid har på dig.
Jag har två svarta kostymer. De är i huset.
- Har jag brutit mot någon föreskrift? - Nej.
Jag vill se kostymerna. Kan vi åka och hämta dem?
Jag kan ta med dem imorgon. De behöver ändå tvättas.
- Någon särskild anledning? - Kanske.
- Hej då. - Ciao, konstapeln.
- Ciao? - Ciao.
Ett italienskt uttryck som betyder "adjö".
- Är du italienare? - Nej, men ordet är italienskt.
Man lär sig något nytt varje dag.
Nej, nej. Det är inte kidnappning. Pojken är försvunnen.
Förmodligen är det brott inblandat.
Jag vill kolla upp några personer.
Först har vi Benjamin Mears.
M-E-A-R-S.
Författare. Boken heter "Luftdansaren".
Och den andra heter "Conways dotter".
Va?
Nej, jag har inte läst dem. Jag vet inte hur kända de är.
De andra två hänger ihop.
Det är Richard K. Straker. Nej, jag vet inte vad det står för.
Och Kurt med K, Barlow.
S-T-R-A-K-E-R.
Och B-A-R-L-O-W.
Ja.
Något samband mellan Mears och de andra?
Det är det jag vill veta.
Jag förstår vad du säger, Ben. Jag tror på vetenskapen-
- men det finns många saker som vetenskapen inte kan svara på.
Men jag ser inget samband mellan Larrys död och Marsten House.
- Han hyrde ut huset. - Han dog av en hjärtinfarkt.
- Är du säker? - Absolut.
Obduktionen visar det tydligt.
Det kan ha hänt i huset och de tog honom till sjön.
Jag kan ju säga att skvallret i stan tyder på något helt annat.
Och pojkarna?
- Det kan vara något annat. - Vad är det för fel på Danny?
Vi är inte klara med testerna än. Du får inte föra det här vidare.
Det kan vara blodbrist.
- Över en natt? - Vi vet inte hur plötsligt det kom.
- Men du tror inte på det? - Ska vi gå?
- Ja. - Vi ska på bio i Bangor.
Får jag säga några ord till dig, Ben?
- Gör det snabbt, pappa. - Visst.
Alla vet att du och Susan var vid sjön.
- Jag vill att du ska veta... - Du verkar vara en trevlig kille.
Jag tror att du respekterar Susan, och hon har självrespekt.
- Ni kunde ha varit diskretare. - Ja.
CROCKETTS MÄKLARFIRMA
När får jag tillbaka dem?
Om några dagar.
- Inte längre, tack. - Jag ska försöka.
- Jag behöver inte göra detta. - Jag vet det.
Jag uppskattar det.
Är jag misstänkt för något?
Ja.
- Pojkens försvinnande. - Ja.
För att jag är en främling och lite udda av mig.
Du vet hur vi är här.
Precis som folk i andra småstäder.
Jag uppskattar er uppriktighet.
- Är jag åtalad för något? - Nej, men du måste stanna i stan.
Det tänker jag göra också. Vad gäller kostymerna...
Glöm inte bort det. Så snart som labbet har...?
FBI i Bangor.
Och ingen skada. Jag vill ha tillbaka dem i fint skick.
- Och tvättade. - Det ska jag se till.
Ciao. Det är italienska för...
Jag minns.
Adjö, konstapeln.
ÖPPNAR SNART
- Skolkar du? - Nej.
Jag har 26 minuter kvar på min en timme långa rast.
- Jag ville bara hälsa. - Hej.
Min far bad dig att vara diskret.
- Jag har inte sagt det. - Nej, han gjorde det.
- Och att jag ska visa mina känslor. - Han motsäger sig själv.
Han är en New Englandbo.
Han har blivit lärd en sak och känner något annat.
Ett typiskt dilemma.
Jag har också ett. Jag fick ett samtal i morse.
- Ned? - Det är inte så enkelt.
Från Boston. Jobbintervju. De såg mina jobbprov.
Det är bara två dagar.
Nej, tack.
Så du ska till Boston?
Det är inte så långt bort.
- När åker du? - Imorgon. Följer du med?
Dannys begravning är imorgon. Jag vill gå på den.
- Varför? - Jag bara måste det.
- Jag önskar att du inte skulle åka. - Jag med, men jag måste.
- Var ska du bo? - Hos en tjejkompis.
- Du kan få numret dit. - Okej.
Det är bara en intervju. Om jag får jobbet, börjar jag i juni.
- Det är väl inte så farligt? - Det får väl gå.
Låtom oss bedja.
Herre, må de som har levt i tro finna evinnerlig frid.
Välsigna den här graven och låt änglarna vaka över den.
Vi begraver Danny Glick och ber dig att ta emot honom.
Låt honom fröjdas i din närvaro.
Vi ber i Jesu namn. Amen.
- Amen. - I tron på Jesus Kristus...
...begraver vi detta barn i sin mänskliga ofullkomlighet.
Låtom oss...
HARMONY HILL KYRKOGÅRD
Har du planer för kvällen?
Mer eller mindre. Susan ska till Boston.
Jag hörde det.
- Jag hoppas hon får jobbet. - Gör du det?
Eller vad som nu blir bäst.
Ska Jag tro på det?
Inte direkt, men jag vill känna så.
Royal? Royal?
SALEM'S LOT INV. 2013 M.Ö.H. 88
Allt är bra. Jag är glad att jag stannade.
Hur gick det med jobbet?
Imorgon?
Så när kommer du hem?
Fredag.
Det är väl inte så stor mening?
Nej. Ikväll ska jag äta middag med Jason Burke.
Nej, bara Jason och jag.
Ja.
Jag saknar dig också.
Ja.
Ben.
Ned Tebbets har lagat toaletten, han hotade att ta hand om dig med.
Jag ville bara säga det. Det vore synd om du fick stryk.
Tack.
Bryr han sig inte?
- Du brukar ju prata med honom. - Det är svårt att veta.
- Han säger inte mycket. - Jag undrar varför.
Han måste känna något.
Pojkarna var ju på väg hem från honom.
- Såg du på honom på begravningen? - Han håller känslorna i schack.
Han får inte vara i skogen mer.
Jag går upp till honom.
- Hur är det, min pojk? - Bara bra, pappa.
- Har du gjort läxan? - För länge sen.
Kan du ta dig ur de här?
Lätt. Sätt på mig dem.
Gör det.
- Då ska vi se. Var är nyckeln? - Jag behöver den inte.
- Inte för hårt? - Det ska sitta hårt.
Okej?
Så där.
Där ser man.
- Vill du binda upp mig? - Nej.
Jag klarar alla knutar. Bind händerna bakom ryggen.
En annan gång.
Ibland undrar jag...
...varför du är så intresserad av monster och magi.
Varför är du det, Mark?
Jag har alltid varit det. Jag kan inte förklara det.
Du tycker om siffror och blev revisor.
- Det kan man försörja sig på. - Jag klarar mig nog.
Okej. Var det allt?
Tack. Vänta lite...
Hej. Jag pratade just med FBI i Boston.
Rapporten på Ben Mears, Straker och Barlow.
Vad sa de?
Straker är född britt. 58 år gammal.
Ansökte om visum för 18 månader sen. Inte straffad.
Barlow?
Född i Tyskland. Flyttade på 20-talet, innan Hitler.
Brittiskt medborgarskap. Hette tidigare Breichen.
- Något annat? - Tack.
Har jobbat med import och export med Straker sedan 1943.
Han reser ensam och håller sig för sig själv.
Straker är frontfiguren.
- Har Barlow kommit än? - Nej.
Och Mears då?
Mears. Han föddes här i Salem's Lot.
Flyttade när han var 10. Frun dog i bilolycka för 2 år sen.
Han är vänstervriden. Emot kärnkraft och sånt.
Ostraffad?
Han reser mycket. Det finns ingen...
- Ingen koppling till de andra två? - Verkar inte så.
Varför intresset för Marstens hus?
Varför köpte de det? Det finns en koppling.
Jason?
- Hur går det med boken? - Trögt.
- Svårt att förtjäna uppehållet? - Det är det enda jag kan.
- Är Marstens hus fortfarande i fokus? - Japp.
Och pojkarna Glick? Har du kopplat ihop dem med huset?
Allt i hela staden är kopplat till huset.
Huset är som en sändare som skickar ut signaler.
Mike.
Hej, mr Burke.
Mike, har du tagit något?
- Nej. Droger?
Jag känner mig sjuk.
Sen när?
Först hittade jag min hund död.
Och sen begravningen igår.
Jag somnade där och vaknade först i morse.
- Efter Danny Glicks begravning? - Ja.
Jag gick dit för att göra klart. Royal var inte där.
Jag började känna mig...
...sjuk. Kan jag få en drink?
- Fröken? Whisky. - Vad kommer du ihåg, Mike?
- Sång. - Sång?
Ljuv...
Den ljuvaste sång jag någonsin hört.
En känsla av att drunkna.
Och ögon.
- Ögon. - Vems ögon?
Ljusa och...
...otäcka.
- Vems? - Minns inte.
- Jag drömde... - Sov du där hela natten?
- Ja, hela natten. - Och natten innan det?
Jag minns en dröm.
Någon därute.
Och jag...
Jag släppte in honom.
Vem?
- Jag vet inte. - Hör här, Mike.
Mike, sov över hos mig i natt. Kan du inte göra det?
- Så får du träffa dr Norton imorgon. - Okej. Jag bryr mig inte.
Öppna fönstret.
Öppna fönstret, Mark.
Öppna fönstret, Mark. Snälla.
Släpp in mig. Det är okej. Jag är din vän.
Han befaller det.
Nej, Mark.
Försvinn.
Försvinn!
Är du vaken?
Ja, typ-
Var det en mardröm?
Kanske.
- Jag minns inte. - Du ropade i sömnen.
- Förlåt - Vill du ha något?
Nej.
God natt, då.
God natt, pappa.
Kom in.
De här blir nog bra.
Mike?
Vänd på huvudet, Mike. Åt det hållet.
Var har du fått märkena?
Jag vet inte.
Väck mig om du behöver något. Även om du bara har en mardröm.
- Lovar du att göra det? - Ja.
Jag menar det.
Jag är i närheten.
Jag lovar.
Mr Mears, du har telefon. Telefon.
Åh... okej.
Vänta lite.
- Är det rikssamtal? - Nej, det är Jason Burke.
Vad är klockan?
Lite efter fyra, och mr Burke låter upprörd.
Jason?
Vad är det?
Ge mig 10 minuter.
Nej, för hundan. Jag var baptist.
Jason?
Har du ett...?
Radband eller krucifix?
Ja. Bad mr Burke om det? Han är ju inte katolik.
- Han går ju inte i kyrkan. - Snälla.
Han sover ju.
Fönstret är öppet. Jag stängde och reglade det.
- Solen är på väg upp. - Titta.
Det är blod.
En enda droppe.
Mike, vakna.
- Han har ingen puls. - Har han märken på halsen?
Nej, inget. Inga märken. Inget alls.
- Tror du att jag är galen? - Nej.
- Tror du mig om märkena? - Ja, men vad betyder det?
Att vi måste göra något.
Kan det vara ett virus?
Sängen, fönstret, märkena på halsen.
Jag hörde honom släppa in någon. Och det där hemska skrattet.
Okej.
Vet du vad som kommer att hända om vi berättar om det här?
"Den gamla ensliga token. Han får inte undervisa våra barn."
Jag kan inte hjälpa dig, Jason. Jag såg bara en kropp.
Och jag är en galen utböling.
Men om vi inget gör...
Vi kan göra något. Vi kan kolla upp det.
Ring dr Norton. Ring konstapeln.
- Låta systemet ta över. - Säg inte ens att han är död.
- Inte död? - Hur vet vi det?
Låt medicinsk personal fastställa det. Låt dem hitta dödsorsaken.
Alla gånger som Mike körde den. Tänk, nu ligger han i den själv.
Mears, du får vittna för rättsläkaren.
- Jag kommer dit. - Bra.
Pappersarbetet väntar. En kopia, två kopior.
- Varken hålslag eller veck. - Ja, man kommer inte undan.
Det är ett fritt land, sägs det.
Jason. Vad var det du ville säga?
Har några andra klagat på att de känner sig svaga?
- Och har mardrömmar? - Nej.
Men snart så.
- Bill, tror du på spöken? - Spöken? Nej.
- Häxor? Trollkarlar? - Nej.
- Varulvar? - Nej.
Vampyrer?
Kom med in. Jag vill berätta något.
Jag vill be dig om din hjälp, men du tycker nog att jag är galen.
God morgon, Eva.
Jag har hört.
Hemskt.
Stackars Mike.
Jag är trött.
Jag tar lite kaffe och går och lägger mig.
Varför i hela världen ville mr Burke ha ett krucifix?
Han trodde väl Mike var katolik.
Han har ju undervisat Mike. Han borde veta att han är lutheran.
Du missar invigningen.
- Vilken invigning? - Antikaffären.
- Straker? - Han och den andre.
Har den andre dykt upp?
Det vet jag inte. Men de inviger affären idag.
Skulle inte pappa gilla den här?
Jag antar det.
Åh, mr Straker.
Min make fyller år nästa vecka. Oj, kära nån.
Det är ett rimligt pris.
- Det finns ingen chans att...? - Jag beklagar.
Jag förstår.
Jag kan hålla den åt dig till slutet av veckan, utan några krav.
Det vore snällt. Tack.
Då gör jag det.
Engelskt skrivbord från 1700-talet. Värdet fortsätter att stiga.
Ett intressant skåp i ek.
Och min favoritstol. Jag hade den på kontoret i London.
Engelskt.
Georgianskt.
Åh, du kan det här.
Inte direkt. Men jag vet lite om silver.
Min moster hade georgianskt. Vi sålde det när hon dog.
Tråkigt sätt att få kunskap.
Min moster var hushållerska i Marstens hus.
Jaså? Intressant.
- Jag har jämt varit nyfiken på huset. - Jag kan kanske stilla din nyfikenhet.
Det har hänt många märkliga saker i huset.
Han som byggde det dödade sin fru.
Och han misstänktes för flera barns försvinnande.
Hemskt, inte sant?
Intressant.
Besynnerligt, ja.
- Mr Straker. - Ja?
Tror du att ett hus kan vara av naturen ont?
Lika mycket som jag tror att träd har själar.
De kanske har det.
Du är författaren. Är du här på semester eller i jobbet?
Jag skriver om Marstens hus.
Och du vill besöka det.
Varför inte? Mr Barlow är på inköpsresa-
-men när han kommer hit...
Du kommer att gilla mr Barlow. Och han kommer att gilla dig.
Din orm. Du försöker sno min tjej.
Du fick rejält med stryk. Inga frakturer, lätt hjärnskakning.
Förstår du mig?
- Ja. - Bra.
Du får stanna över natten.
Ja.
De har gripit Ned. Han sitter i häktet.
Han gör nog inte om det igen.
Några andra inlagda?
Ja, några stycken, men inget...
- Nej. - Det Jason och jag sa...
Det kommer inte på fråga. Jag tror inte på det.
Ta det bara lugnt nu.
Jag vill ha ett krucifix.
Om det känns bättre så, så ordnar vi det.
Titta på mig.
Titta på mig, läraren.
Titta.
Titta på mig.
Titta.
Nej.
Titta.
Nej!
Nej.
Försvinn.
Jag tar tillbaka min inbjudan.
Du kommer att sova som de döda.
Nej!
Marge?
Marjorie?
Åh, Marge.
Margie? Marjorie?
Älskling?
Marge.
Marge. Marge.
Vad är det? Vad säger du?
- Jag ringer läkaren. - Nej!
- Är du säker? - Ja.
- Dr Norton får titta till dig. - Nej.
- Åh, Marge. - Jag är svag.
- Svag. - Du har inte sovit sen...
- Jag har drömt om honom. - Javisst
- Om Danny. - Det är naturligt.
Han kommer hem och säger: "Mamma, jag är glad att vara hemma."
Han säger att han är min lilla pojke. Min lilla pojke.
Hej.
Pappa ringde mig.
- Det var bara en liten smäll. - Jag vet att du är okej.
Det är mer än så.
- Ned Tebbets dog i natt. - Va?
Han låg död i häktet i morse. Pappa undersökte honom.
Blodbrist.
- Precis som pojken. - Men Ned hade högt blodtryck.
Dannys mamma dog i eftermiddags.
- Samma symptom? - Ja.
- Vad säger din far? - Han vill prata med dig.
- Och Jason Burke. - Jason Burke?
Han är här, Ben. På sjukhuset. På intensiven.
- Va? - Hjärtinfarkt
Hans tillstånd är stabilt.
Susan. Du måste åka tillbaka till Boston.
Det är som en pest. Folk dör. Förstår du inte vad som händer?
- Gör du det? - Ja.
Det är Marstens hus. Vi måste förgöra det.
- Känner du prästen vid St. Jude's? - Fader Callahan?
Jag representerar katolska kyrkan. Uppfattningen om ondska-
- har förändrats radikalt under senaste århundradet.
- Ondska med litet O. - Satan med liten svans.
- Häxor, demoner? - Vampyrer?
- I Salem's Lot. - Har du inte märkt något konstigt?
Paret Malloy kom inte på mässan. Mrs Malloy kommer alltid.
Mrs Glick, men hon har haft det svårt.
Ned Tebbets.
Mike Ryerson.
- Han gör det. - Då får vi veta.
Då får vi medicinska bevis. Lyssna på mig.
- Du måste skaffa hagtorn. - Okej.
Häng det över hela huset. Och krucifixen från fader Callahan.
- Mor kommer inte... - Hon måste!
Vampyrerna skapar nya vampyrer.
Det är ren matematik: Två gånger två, gånger fyra.
- Det är bara... - Om några...
Ben.
Ned Tebbets kropp har försvunnit och barnet som dog i morse.
- Marjorie Glick? - Hon är på begravningsbyrån.
Jag hämtar bilen.
Hagtorn.
Det kommer från Marks hobby att samla på masker och monster.
Han håller jämt på med det. Det är inte hälsosamt.
Låt oss inte döma nu. Säkert att det inte var en dröm?
Det var ingen dröm. Det var Danny Glick.
Mardrömmar känns verkliga.
Hans undermedvetna fick Danny att bli verklig.
Och de var väldigt nära vänner.
Jag tar det.
Stackars lilla pojke. Du kan inte stoppa mästaren.
Sluta, helige man! Annars skär han halsen av pojken.
Undan, heliga man. Undan, shaman.
Undan, präst!
Vad ger du i gengäld för den stackars pojken?
Vad vill du ha?
Vad är du villig att göra för att skona honom i natt?
- Vad vill du ha? - Mästaren vill ha dig.
Kasta korset och vänd dig mot mästaren.
Din tro mot hans tro. Klarar du det?
Är din tro tillräcklig?
- Gör det då. - Släpper han pojken?
Spring!
- De är döda, fader. - Spring!
Jag ska döda dig!
Nu din del av uppgörelsen.
- Jag är präst. - Präst?
Släng bort korset. Vänd dig mot mästaren.
Tro mot tro.
Vad tror du?
Det liknar Mike Ryersons tillstånd. Varken likblekhet eller likstelhet.
- Jag ska ringa hem. - De klarar sig, om de följer mina råd.
Jag ska kolla att de gör det.
Välsignat vare detta kors.
I faderns...
...sonens och den heliga andens namn.
Inga ateister i skyttevärn.
Herren är min herde.
Mig skall inget fattas.
Han låter mig...
Han låter mig vila vid stilla vatten.
Han låter mig vila. Han låter mig vila på grönt gräs.
Han helar min själ.
Bill.
Han leder mig på rättfärdighetens väg i sitt namn.
Bill!
Om ock jag vandrar i dödsskuggans dal fruktar jag intet ont.
Bill!
Jag fruktar intet ont. Din käpp och stav, de trösta mig.
Danny?
Var är du, Danny?
Bill! Bill! Bill!
- Ben... - Titta inte på henne.
Herregud.
Jag ringde en vän i San Francisco. Han håller på med det ockulta.
Han sa att vi måste ta Barlow på dagen.
Innan solnedgången.
I hans kista. En påle genom hans hjärta.
- Och Shaker? - Straker är mänsklig, dödlig.
Han är väktaren.
Han är livvakt. Han förbereder allt.
- Hur kan han dödas? - Hur som helst. Pistol, kniv.
Hur som helst.
- Varför kom de hit? - Vad vet jag?
För att ni är isolerade och något inavlade.
Barlow har levt i århundraden och ständigt plågat nya offer.
Det är ofattbart.
Jag har sett det.
Men ändå...
Det är ofattbart.
Duktig flicka.
- Var är mamma? - Uppe.
- Mår hon bra? - Ja.
Vad hände?
Marjorie Glick blev en odöd. Hon är också vampyr.
Snart är hela staden... Du måste ge dig av härifrån.
Mamma och pappa?
Din far stannar och hjälper mig att förgöra varelsen.
Imorgon innan solnedgången åker du och din mor-
- och alla andra som du kan övertala härifrån.
Var är Gillespie?
Parkins har sjukanmält sig.
Det är första dagen som han inte är på jobbet.
Mår du bra?
Jag är lite trött.
Jag sov inte bra. Jag drömde.
Märkligt.
Jag drömde att Ned kom till mig.
Märklig dröm.
- Han har nog åkt in till stan. - Mår du bra?
Jag är bara trött.
Jag drömde hela natten.
Hela natten.
Ljuva, ljuva drömmar.
Weasel!
Ung.
Precis som förr.
Kysste mig på halsen.
Åh, Weasel.
Du borde nog vila lite.
Ja, det ska jag.
Mark?
Susan.
- Vad gör du här? - Jag följde efter dig.
- Nu går vi härifrån. - Han dödade mina föräldrar.
Du klarar det inte. Min far och Ben... Lyssna.
Snälla.
- Gå du. - Inte utan dig.
Jag kan inte!
Vi kommer tillbaka hit med Ben. Vi behöver hjälp.
Vad var det där?
Han är här.
Kom.
- Där sitter du bra tills ikväll. - Vad händer ikväll?
Ja.
Vad har du gjort med Susan? Vad har du gjort med henne?
Jag har tagit henne dit hon ville.
Hon får träffa mannen som hon ville träffa.
- Vart ska du? - Besöka släktingar.
Du kan inte göra det! Han är i huset.
- Vem? - Barlow. Barlow!
Han är vampyr. Vi måste förgöra honom.
Vad är så kul?
- Det finns inga vampyrer. - Vad är det, då?
- Någon galenskap. - Du är rädd.
- Jag stannar inte. - Du är konstapel.
- Du flyr! - Jag flyr! Ska du stanna?
Du ska stanna.
Du ska stanna, följ med här.
Kom hit.
Här. Här.
Den kanske kan vara till hjälp. Jag kommer!
Staden rasar samman och du flyr härifrån?!
RÖDA KORSET VI HJÄLPER
- Gillespie har lämnat stan. - Har du sett Susan?
- De borde ha åkt nu. - Nej, Ann väntar hemma.
- Var fader Callahan där? - Nej.
- Är det välsignat? - Det är vigvatten.
Ben?
Susan är därinne!
Mark?
- De är därinne. - Var?
Jag vet inte.
Spring så snabbt du kan. Bara spring!
Ben?
Jag sa att du skulle gå.
- Nej. - Spring!
Nej!
Hjälp mig!
Nej, snälla!
Ben?
Bill?
Bill!
Det börjar skymma.
Källaren.
Vänta.
Vänta, Mark!
Vänta, Mark.
Mark!
Mark?
- Jag är okej. - Försiktigt.
- Det är bara fotleden. - Kan du stå?
Ja.
Han är här.
Jag vet att han är här.
Ja, hän
Det är matkällaren.
Vi måste ta ut honom.
Den är jättetung.
Vi måste få ut honom.
Skjut på!
Solen har gått ner.
- Han... - Titta inte på honom!
Mark. Ut härifrån.
Susan?
Förlåt mig, Susan.
Vinden. Den blåser mot staden.
Susan.
- Staden brinner ner. - Det driver ut dem ur sina gömställen.
- Allihop? - Nej.
Elden renar Salem's Lot.
Resten kommer att fly. Och jaga.
Oss?
Oss.
XIMICO, GUATEMALA TVÅ ÅR SENARE
De har hittat oss igen.
- En till har hittat oss. - Vi måste fortsätta.
Inte än.
Ben?
Jag hittade dig.
Jag vet.
Jag älskar dig.
Ja.
Du var så svår att hitta.
Jag vet.
Men vi är tillsammans nu. Vi ska vara tillsammans för evigt.
Vi kommer alltid att vara unga. Vi kommer att älska varandra.
För evigt. Det är hans löfte.
För evigt?
För evigt.
Kyss mig, Ben.
Kyss mig-
Kyss mig.
- Det kommer fler. - Ska vi gå nu?
Subrip by TomTen
Översättning: Anna Bolin
Swedish